<?xml version="1.0" encoding="windows-1251" ?>
<string_table>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_1">
		<text>1986. április 26-án hajnali egy óra huszonhárom perckor, egy gőzrobbanás-sorozatot követően elpusztul a Csernobil Atomerőmű négyes blokkjának reaktora. A létrejövő radioaktív felhő végigvonul a Szovjetunió európai területei, Kelet-Európa és Skandinávia fölött, végül eléri Amerikát.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_2">
		<text>A katasztrófának olyan súlyos következményei vannak, hogy a kormány kénytelen megkezdeni a közeli városok és falvak lakosságának kitelepítését.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_3">
		<text>Harminc kilométeres elzárt zónát alakítanak ki, hogy meggátolják a lakosság visszatérését a szennyezett területre.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_4">
		<text>A katasztrófa ellenére a Csernobil Atomerőmű tovább üzemel. Az erőmű jelenléte, és a tény, hogy a terület lakatlanná vált, ahhoz vezet, hogy a Szovjetunió kormánya titkos laboratóriumok hálózatát hozza létre az elzárt zónában.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_5">
		<text>2006. június 11. Az elzárt zónát vakító fény árasztja el, és látni, ahogy a felhők elpárolognak az égen. Egy pillanatnyi néma csend után dübörgés rázza meg a tájat. A határzónát védő kormányerők nagy része azonnal meghal.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_6">
		<text>2008. A tudósok továbbra sem tudják megmagyarázni, mi történt. A Zónába indított ritka expedíciók tragédiában végződnek, a túlélők pedig a területen kóborló, hihetetlen képességű mutálódott állatokról beszélnek.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_7">
		<text>Különböző becslések szerint 2010-re a Zóna egy- és háromszáz közé tehető számú ismeretlen személynek ad otthont. „Sztalkernek” nevezik magukat, és abból élnek, hogy „képződménynek” nevezett rendellenes anyagformációkat gyűjtenek, melyeket jelentős összegekért adnak el.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_8">
		<text>2011. A katonai kordonok ellenére a sztalker-mozgalom egyre nagyobb méreteket ölt. A sztalkerek azonban főleg a Zóna peremét járják, a középpont továbbra is „terra incognita” marad. A Zónába mélyebbre történő behatolásra tett néhány kísérlet kudarccal végződött.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_9">
		<text>2012. Egy Lövész nevű sztalker megfejti az Agyperzselő titkát; egy emberkéz alkotta emitterét, ami éveken át zárta el a Zóna közepébe vezető utat. Az Agyperzselő kikapcsolása után minden sztalker a Zóna közepe felé indul. Némelyek a képződmény-kincsesbányát remélik megtalálni, mások a Kívánságteljesítőt keresik.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_10">
		<text>A kormány úgy dönt, nagyszabású katonai műveletet indít. A Légihíd hadművelet, ahogyan később nevezik, célja, hogy anomáliamező-térképek használatával helikoptereket juttassanak el a Csernobil Atomerőműhöz. Az alapos felkészülés ellenére a művelet kudarccal zárul, és egyetlen helikopter sem tér vissza a bevetésről.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_11">
		<text>Gyigtyarjov őrnagyot, az SZBU különleges ügynökét, a Zónába küldik, hogy vizsgálja ki a helikopterek eltűnését.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_12">
		<text>Stalkernek álcázva, egy egyszerű rohamkarabéllyal, két hétre elegendő ellátmánnyal és egy rádióval a parancsnoksággal történő kapcsolattartáshoz, az őrnagy megkezdi útját a Zóna közepe felé.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_13">
		<text>Sztalkerekkel beszél, de eredménytelenül. Vagy nincsenek információik, vagy nem akarják megosztani azokat.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_14">
		<text>A Zóna minden adandó alkalommal emlékezteti az őrnagyot, hogy nem kiránduláson van. Nem telik el nap mutánsok, vagy ami még rosszabb, emberek támadása nélkül.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_15">
		<text>A parancsnoksággal történő rendszeres üzenetváltás nem sok optimizmusra ad okot. Az öt lezuhant helikopter műhold segítségével meghatározott koordinátáin kívül továbbra sincs sok információ.</text>
	</string>
	<string id="zat_a1_cutscene_phrase_16">
		<text>Mikor az őrnagy öt kilométerre megközelíti a Csernobil Atomerőművet, rádiója elnémul.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_1">
		<text>Jutalmul a vizsgálat sikeres befejezéséért, Gyigtyarjovnak ezredesi rangot és küldetésirányítói beosztást ajánlottak fel. Ő visszautasította a lehetőséget, hogy a főparancsnokságon dolgozzon, és kérelmezte, hogy az SZBU állandó megfigyelőjeként küldjék vissza a Zónába.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_2">
		<text>A Gyigtyarjov által a pszi-eszközök fejlesztéséről megszerzett információk nyugtalanították az SZBU vezérkarát. Az X-laboratóriumokról gyűjtött összes információt eltávolították a katonai irattárakból, és szigorúan bizalmas jelzéssel látták el. A Zónában dolgozó személyzetet utasították, hogy bármi áron akadályozza meg a laboratóriumokról szóló információk kiszivárgását.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_3">
		<text>Több kísérleti példány készült a „62-es tétel” technikai leírásai alapján. Egy sor tesztet követően az a döntés született, hogy a fegyver teljes körű rendszerbe állításától a magas lőszerköltség miatt eltekintenek. Azonban ésszerűnek tűnik a feltételezés, hogy a gauss puska fejlesztése tovább folyik.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_4_a">
		<text>Szultán és bandája elhagyták a Szkadovszkot, hogy máshol folytassák kétes üzelmeiket, miután a hajó elfoglalására tett próbálkozásaik kudarcot vallottak. A magukat ezt követően viszonylag biztonságban érző sztalkereknek köszönhetően jelentősen megnőtt a Szakállnak eladott képződmények száma, amitől az üzlete felvirágzott, és az egykor csendes szkadovszki bár ugyanolyan népszerű lett, mint a híres 100 Rad bár, annak ellenére, hogy majdnem a Zóna közepén helyezkedett el.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_4_b">
		<text>A Szkadovszk a banditák otthonává vált. Bár a sztalkereket adófizetésre kényszerítették, a tiltakozók száma drámaian lecsökkent, miután néhány engedetlenkedőn példát statuáltak oly módon, hogy kitörések idején kidobták őket a hajóból meghalni. Nem lévén hajlandó tovább részesedést fizetni bevételéből a banditáknak, Szakáll összegyűjtött egy csapat sztalkert, és elindultak feltérképezni a Zóna még ismeretlen területeit. Szultán társadalmi rendje megszilárdult a Szkadovszkon.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_4_c">
		<text>A Szkadovszk otthonná vált mindenki és bárki számára, aki el tudta érni azt. A banditák a sztalkerek heves ellenállása ellenére is rendszeresen megpróbálták uralmuk alá hajtani a hajót, de végül mindig kudarcot vallottak. Az élet a Szkadovszkon azonban, e folyamatos összetűzések ellenére, tovább folyt a maga egyedi módján.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_5_a">
		<text>Sajnos mindez nem tartott sokáig. A Szkadovszk közelében levő fészekben élő „vérszopók” megtalálták az utat a hajóhoz. Mikor már fényes nappal is történtek „vérszopó”-támadások, az a döntés született, hogy támadást indítanak a fészek ellen. Sajnos azonban a vadászoknak nem sikerült elég mélyre jutniuk az alagutakba, és nem sokkal később a „vérszopók” áradata egyetlen rohammal kiirtotta a hajó lakosságát.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_5_b">
		<text>A „vérszopó”-fészek elpusztítása után valószínűtlenné vált, hogy bármi jelentősebben befolyásolni tudná a Szkadovszkon az élet menetét. Az öreg hajó átmenetileg a stabilitás középpontjává vált a Zóna folyton változó világában.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_6_a">
		<text>A Szabadságnak sikerült elnyernie a Janov állomás sztalkereinek bizalmát. Hogy megpróbálják visszaszerezni az elvesztett területet, a Szolgálat egy támadást szervezett, Shulga alezredes pedig nem sokkal később meghalt egy tűzharcban. A Szolgálatos osztag sosem heverte ki parancsnoka elvesztését, és hamar széthullott.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_6_b">
		<text>Az erősítés és a növekvő népszerűség a sztalkerek körében lehetővé tette, hogy a Szolgálat előretolt osztaga megtisztítsa a Janov állomást a Szabadságtól. Az ezt követő tűzharcokban mind Lokit, mind osztaga maradékát végleg elpusztították.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_6_c">
		<text>A Janov állomáson törékeny egyensúly alakult ki a Szolgálat és Szabadság osztagai között. Belefáradva a szüntelen torzsalkodásba, mindkét frakció harcosai elkezdték elhagyni osztagaikat, és csatlakozni a szabad sztalkerekhez.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_7_a">
		<text>A Hermann és Ozersky professzorok által szervezett tudományos expedíció sikeres volt. Az általuk gyűjtött adatok korszakalkotó orvosi és technikai fejlesztéseket tettek lehetővé, ösztönözve az Oktatásügyi Minisztériumot, hogy további összegeket biztosítson a Zóna kutatásához.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_7_b">
		<text>Hermann és Ozersky professzorok kénytelenek voltak adatok hiányában idő előtt befejezni a Zónában végzett tudományos kutatásukat. Miután visszatértek a külvilágba, mindkét tudós a Zónával nem kapcsolatos munkákba kezdett.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_8_a">
		<text>Garik történetei arról, hogyan küzdöttek meg a katonák Pripjaty veszélyeivel, a kísértetváros felfedezésére bátorították a sztalkereket. Az állandó Monolitos támadások ellenére a sztalkereknek sikerült biztosítaniuk az egykori katonai tábort, amit bázisnak használva portyákat indítottak a város mélyére, lassan, de biztosan haladva előre.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_8_b">
		<text>Garik történetei a katonák sorsáról elriasztották a sztalkereket Pripjatyból. Azon kevesek, akik be mertek merészkedni a városba, megmagyarázhatatlan jelenségekkel találkoztak, melyek még komorabb színekkel festették le az egyébként is baljóslatú halott várost.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_9">
		<text>Az Oázis legendája megszűnt puszta legendának lenni. Azok neve, akiknek sikerült utat találni a titokzatos anomáliához, egyre gyakoribb beszédtéma lett a sztalkerek között. Ennek ellenére továbbra is sok kalandor igyekezett megtalálni azt, mely tényt a banditák gyorsan ki is használtak, folyamatosan ajánlgatva a sztalkereknek, hogy elvezetik őket az Oázishoz, ám amely utak végül azok kifosztásával végződtek, biztos távolságban a sztalkerek táboraitól.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_10">
		<text>A szervezett zsoldos-osztagok tovább tevékenykednek a Zónában. Érdeklődésüket a titkos laboratóriumok iránt az SZBU ügynökök egyre kevésbé tudják figyelmen kívül hagyni. A zsoldosokat felbérlő ügyfél személyének megállapítására tett kísérletek sikertelennek bizonyultak.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_11_a">
		<text>A Janov állomás körüli terület továbbra is egyre növekvő számú sztalkert vonz. A veszélyes mutánsok hiánya és a bőséges számú rendellenes terület miatt a környéket egyre gyakrabban emlegetik kincsesbányaként.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_11_b">
		<text>A Janov állomás környéke a Zóna egyik legveszélyesebb helyeként vált hírhedtté. Egyre kevesebb és kevesebb sztalker jut vissza a portyákról, sokakat a tábortól látótávolságban ölnek meg a mutánsok. Az eltűntek közt van Vadász is, aki egy kiméra nyomát követve indult élete utolsó vadászatára.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_12_a">
		<text>Zulu visszatért a Szolgálat fő bázisára a Rosztok üzemben. Senki sem tudja, miről beszélt a Szolgálat vezérével, Voronyin tábornokkal, de néhány nappal később egy nagy osztag élén látták, úton a Zóna közepe felé.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_12_b">
		<text>A Zulu végzetéről szóló szóbeszédek elértek a Szolgálat vezetőjéhez, Voronyin tábornokhoz. A várakozásokkal ellentétben Voronyin úgy határozott, hogy posztumusz Zulunak adományozza az Ezüst Pajzsot, a Szolgálat legmagasabb kitüntetését.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_13_a">
		<text>Vánó elment a Szabadság uralta katonai raktárakhoz, ahol vidámsága és optimizmusa gyorsan meghozta neki a körükben nagyra értékelt népszerűséget. Végül egy kis csapatnyi kutató élére állt, akik rendellenes területek vizsgálatával foglalkoztak.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_13_b">
		<text>A Janov állomás sztalkerei időről időre megemlékeznek Vánóról, felidézve vidám természetét és ügyességét. Bár életének némely vonatkozásait lehet vitatni, egy dolog biztos: amennyire kerülte a szerencse, nagy hiba volt a Pripjatyba vezető utat keresnie.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_14_a">
		<text>Új csoport bukkant fel a Zónában. Jól képzettek, de céljaik ismeretlenek. A szóbeszédek szerint valaha Monolitos harcosok voltak. A vezetőjüket Kósza néven ismerik.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_14_b">
		<text>Kevesen vették észre Kósza eltűnését. Törekvése, hogy segítsen azokon az embereken, akik a Monolit hatása alá kerültek, vele együtt szállt sírba.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_15_a">
		<text>Szokolov főhadnagy további küldetéseket repült a Zóna fölött. Az egyik ilyen felderítő repülés során Limanszk fölött zsoldosok lelőtték a gépét. Két héttel később vette fel egy katonai járőr a Kordon közelében. Kimentése után egy hónappal Szokolov elhagyta a légierőt, és belépett egy polgári légitársasághoz.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_15_b">
		<text>A Légihíd hadművelet során elszenvedett veszteségek sora újabb névvel bővült: „O. N. Szokolov főhadnagy – szolgálatteljesítés közben elhunyt”</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_16">
		<text>Bagoly kapcsolatot épített ki Zónán kívüli ügyfelekkel. Információval kereskedik. És ha a pletykáknak hinni lehet, rendszeresen küld jelentéseket az SZBU-nak.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_17">
		<text>Egy különösen erős kitörés során egy csapat sztalker kénytelen volt Noé öreg bárkáján menedéket keresni. Mikor a bárkát kicsit később egy „orrmányos”-horda támadta meg, a sztalkerek kénytelenek voltak belátni, hogy a bárka ugyanolyan jó védelmet nyújt a mutánsok ellen, mint bármi más, amit eddig láttak. De még elképesztőbb volt az az alomnyi „álkutya”-kölyök, amiket Noé személyesen vezetett csatába az „orrmányosok” ellen.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_18_a">
		<text>Kardán, értesülve barátai sorsáról, felhagyott a sztalker-karrierről való álmodozással. Legyőzve alkoholizmusát Janovba költözött, ahol Nitróval társulva létrehoztak egy teljes körű szolgáltatást nyújtó szerelőműhelyt. A két technikus örömmel áldozza minden szabad idejét egy, a Zónában használható jármű megépítésének.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_18_b">
		<text>Legyőzve alkoholizmusát, Kardán elhagyta a Szkadovszkot. A sztalkerek szerint eltűnt barátai keresésére indult. Napokkal később tért vissza, sérülten és sugárszennyezetten. Amint sebei teljesen meggyógyultak, másodszor, és ezúttal végleg, elhagyta a Zónát.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_19_a">
		<text>Lövész továbbadta a Csernobil Atomerőműhöz tett útján szerzett információkat az SZBU vezérkarának. Ez arra késztette a kormányt, hogy létrehozzon egy tudományos intézetet a Csernobili Rendellenes Terület kutatására. Lövész elvállalta az intézet vezető tudományos tanácsadói beosztását.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_19_b">
		<text>Lövész tudása vele együtt veszett oda. Az általa a Csernobil Atomerőműben talált információk, melyek segítségével jobban megérthető lett volna a Zóna, örökre annak határain belül maradtak. Úgy tűnik, a Zóna tudja, hogyan óvja meg a titkait.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_20_a">
		<text>Miután Kovalszki ezredes, a „Szkat” különítmény parancsnoka, visszatért a Zónából, felszólították, hogy adjon magyarázatot a Légihíd hadművelet kudarcának okaira. Egy elhúzódó vizsgálat, és a vezérkar azon sikertelen próbálkozása után, hogy belőle csináljanak bűnbakot, az ezredest végül érdemei elismerése mellett leszerelték.</text>
	</string>
	<string id="pri_a28_outro_phrase_20_b">
		<text>Kovalszki ezredes, a „Szkat” különítmény parancsnoka, osztaga többi tagjától nem messze talált végső nyugalomra. Testüket befogadta a Zóna, s csupán régi, megfakult fényképek maradtak utánuk, hogy emlékeztessék hazájukat az általuk hozott áldozatra.</text>
	</string>
</string_table>
