A jövő legendája. Azon a májusi napon Moszkva felett gombafelhő termett. Láttam az ablakban, és a távolságtartás olyan volt, hogy még mindig fel kellett hívnom anyámat, és figyelmeztetnem kellett, hogy csukja be az ablakokat és a szellőzőnyílásokat. Buta, de én csak ezt tettem. Az epicentruma nem a városközpontban, hanem valahol Moszkva közelében volt. És maga a robbanás sem volt túl erős, ezért a város egy része túlélte. De mégis - nukleáris volt, és egyszerre rájött, hogy eljött az ítélet napja. Nem emlékszem, hogy Oroszország elnöke túlélte volna, és valahol kirándult volna, nem emlékszem, ki hozta meg a döntéseket azokban a szörnyű pillanatokban és zaklatott helyzetben. Egyetlen világ sem fagyott le erről a képről a tévében. Az egész csak egy volt - az égő Moszkva, egy fekete szemű apokalepticheski szétdarabolta az epicentrumot. Minden kontinensen tudta, hogy mi történt, olyan szörnyű esemény, hogy az orosz nem tud válaszolni. Minden ország azonnal megtagadja az esetleges prichastnosti.Osobenno buzgó USA. Elnökük a nap folyamán többször is fellépett, elmondva az egész világnak, és elsősorban az orosznak, hogy Oroszország gazdasági blokádja, a nyílt és látens oroszellenes politika ellenére felszólítja az egész világot, hogy ne kössön szerződéseket Oroszországgal, a robbanásban nincs jelentősége. A lógó várakozás Pompei rémségéhez hasonlított. 